Stasi-fengslet, Øst-Berlin i Øst-Tyskland
Nummer to. Bli med meg.
Inn med deg.
HJERTE OG HÅND FOR SOSIALISMEN
Barn. I dag venter det ikke bare en ny dag.
For noen av dere venter det et nytt liv.
Foreldrene deres har forlatt dere for å leve i Vest-Tyskland.
Men selv om foreldrene deres bestemte seg for -
- å leve et liv som handler om egoisme og grådighet, -
- så trenger ikke dere svikte de sosialistiske idealene våre.
Dere er foreldreløse, men vi er her for å ta hånd om dere.
Den tyske demokratiske republikken bryr seg om barna sine.
- Vær beredt for fred og sosialisme. - Alltid beredt!
Dere to.
- Vær beredt for fred og sosialisme. - Alltid beredt!
En gang til. Og høyere!
- Vær beredt for fred og sosialisme. - Alltid beredt!
Kleinmachnow i Øst-Tyskland
Vi prøver å levere våpnene til ANC i Angola...
...før skipet når Cape Town.
Jeg er usikker på om vi har nok ANC-kamerater på stedet.
Da selger vi dem til MPLA.
Da havner de iallfall i de riktige hendene.
- Hva planlegger dere for noe? - Noe topphemmelig.
Men du ville likt det.
Hør her. Offisielt kan jeg ikke fortelle noe. Det vet du.
Men jeg har spurte meg for.
Og jeg kan med sikkerhet si at Martin lever.
Og at han har det bra.
Er du sikker?
Helt sikker.
Fortell meg alt du vet.
Jeg vet ikke så mye mer, og jeg kan ikke si noe mer.
Takk.
Mikrofilm?
Hva? Jeg trodde våpenhandlene mine med libyerne var nok.
Mikrofilmen er bare en bonus. Hemmelig informasjon fra BND.
HVA vil bruke minst én til to uker på å dekode dem.
Når de til slutt lykkes, blir de belønnet med verdifull informasjon.
- Og hvor fikk jeg den fra? - Fra meg, selvsagt. Som alt annet.
Du utnyttet meg for din egen skyld.
De sender Annett for å spørre deg ut.
- Hvordan vet du det? - Fordi det er det jeg ville gjort.
De vil bruke Max for å presse deg.
- Ville du gjort det også? - Selvsagt.
- Noe mer? - Oppdraget ditt. Lenora.
Fru Netz og BND vil bli opptatt når du fører henne hit.
Da kan vi forsvinne. Fru Netz er kontaktpersonen din.
Hun sørger for at dere kommer dere over grensa. Lenora, Max og du.
Jeg vil vente... på deg.
Og på Max.
Jeg kommer tilbake. Det lover jeg.
Jeg dreper deg hvis du ikke gjør det.
- Kom ut. - Fortere!
Bli med meg.
Kom ut.
Skift.
- Hvor er mannen og barna mine? - Fortsett den veien.
- Tina. - Fortsett.
Velkommen hjem.
- Hvor er moren min? - Vi skal overraske henne.
- Nå? - Nei.
Vi må på kontoret først. De andre har spørsmål til deg.
Du har jo sett verden og kommet tilbake.
Hvorfor ble ikke bomben stoppet?
- Jeg prøvde. - Sendte du videre beskjeden min?
Jeg fikk ikke stoppet bomben, men granskningen tok jeg.
CIA trodde at du sto bak angrepet. Mye talte for det.
Jeg beviste for dem at du var uskyldig.
- Takk. - Du er jo min eneste sønn.
Grenseovergangen, Vest-Berlin
Velkommen til Vesten.
Unnskyld, kommer det flere fanger over i dag?
Det kan jeg dessverre ikke svare på.
Overgang bare for personer som skal krysse grensa
Tina!
- Hvor er barna? - Jeg trodde at de var hos deg.
Nei.
- Hvor lenge har du vært her? - Ikke så lenge.
- Herregud. - Nei, vent.
- Thomas. - Vent litt.
Østtysk etterretningstjeneste Øst-Berlin i Øst-Tyskland
Spesielle operative tiltak
Han er her.
Velkommen tilbake, kamerat Rauch. Og takk.
Vi vet hvor store tjenester du har gjort fedrelandet i utlandet.
- Jeg lærte Angolas barn tysk i 3 år. - Ja, akkurat.
De satte pris på Faust. Barna forsto betydningen av å slippe inn djevelen.
Du har også oppnådd mye praktisk.
Hvis du kan lære å sende jevnlige rapporter...
Gjerne. Hvis dere kan love at jeg ikke blir sviktet neste gang.
Stemmer det at du også har infiltrert BND?
- Det stemmer. - Strålende.
Jeg skal straks dra til den årlige partifesten i Rostock.
Skipet vårt har fått navnet sitt etter en kvinne denne gangen.
MS. Rosa Luxemburg seiler i morgen.
Jeg ser fram til å lese rapporten din, kamerat Schneider.
Skal vi begynne?
Spiller du piano nå?
Sånn. Kaffe? Det er den gode typen.
- Nei takk. - Sikker på at det ikke er forgiftet?
- Dødssikker. - Ja vel. Kan vi begynne?
Fra begynnelsen.
Født i München i 1952, 168 cm høy, -
- rødt hår, ingen barn.
Det står at hun er gift med en vesttysk handelsattaché.
Men egentlig er hun agent for BND.
Hva er så spørsmålet?
Hva er forholdet ditt til Brigitte Winkelmann?
Brigitte Winkelmann er en sensuell og følelsesstyrt kvinne...
...som føler seg fanget i ekteskapet.
Det enkleste måten å nå fram til henne var ved et seksuelt forhold.
Hvis det er det du lurer på.
Jeg lå bare med henne av profesjonelle årsaker.
Vi møttes i Cape Town. Jeg forsto at hun var en BND-agent -
- som samarbeidet med SADF og UNITA i Sør-Afrika.
Jeg forførte henne.
Jeg fikk interessant informasjon gjennom henne.
Hun er den eneste vesttyske borgeren -
- som er med i en hemmelig antiterrorgruppe.
Informasjonsutveksling mellom flere land.
- Hun må ha vært hard å knekke. - Egentlig ikke.
Og dere var sammen i Paris i det meste av april?
Ja. Antiterrorgruppen har base i Paris.
"Dens gang er myk, og smidig sterkt er skrittet," -
- "når den i sammentrengte ringer går," -
- "som i en dans av kraft omkring en midte" -
- "hvor en bedøvet, mektig vilje står."
- Hva var det? - Rilke.
- Et dikt om en panter i Paris. - Panteren bor i et bur i Paris.
Jeg har alltid villet se Paris om våren.
- Vet Brigitte at du er her? - Ja. Hun tror jeg jobber for henne.
Den gamle HVA-skolen, hva?
- Hva er det? - BND-dokumenter på mikrofilm.
Hartmann kan analysere dem.
Vi gir henne falsk informasjon når vi vet hva de inneholder.
- Jeg overlever den. - Så du er dobbeltagent nå?
Nei. Dobbelagenter arbeider for to organisasjoner samtidig.
Jeg er fullt ut lojal mot én organisasjon: HVA.
- Så du blir her? - Hvor skulle jeg dra?
Til Paris, kanskje?
Er det andre årsaker til at du vil bli her?
Max.
- Jeg vil treffe ham iblant. - "Iblant" er greit.
- Han er ikke hjemme nå. - Hvor er han?
Han er på utflukt med barnehagen sin.
- Det haster ikke. - Bra.
Navnene deres sto ikke på lista over de som skulle krysse grensa i dag.
Hvorfor sendte de over meg, men ikke familien?
Det må ha skjedd en feil. De kommer nok med neste gruppe.
Bli med hjem til meg, så kan vi snakke om hva vi skal gjøre. Du...
Du trenger hvile.
- Jeg kan ikke gå. - Vær så snill, Tina.
Christoph satt i det samme fengslet som meg. Han er nok der.
Men hvor er Sandra og Steffi? De kan være hvor som helst.
Hva om noe går galt, og de blir ført hit midt på natta?
Hvis jeg ikke er her da, vil de tro at...
Kan dette ha noe med Martin Rauch å gjøre?
Martin Rauch? Hvorfor tror du det?
Jeg vet ikke. Vi gikk forbi hverandre. Han var på vei inn i DDR.
Mamma.
Hei. Alt er i orden.
- Jeg er tilbake. - Herregud.
Går det bra med deg?
Jeg har det bra. Alt er bra. Jeg har det bra.
Du har gått ned i vekt.
- Vet noen andre at du er her? - Det er offisielt.
Kom hit.
Har du te?
- Det er ikke bra å drikke melk. - Hvorfor ikke?
På grunn av strålingen. Vi snakker åpent om Tsjernobyl.
Da drikker vi svart te fra Kina.
Hvorfor bor du i en så liten leilighet?
Den er liten, men varm og hjemmekoselig.
- Hvorfor bor mor så trangt? - Varmt og hjemmekoselig.
- Blir hun straffet på grunn av meg? - Nå drikker vi te.
Huset ble for mye for meg etter operasjonen.
Walter var så snill å ordne leiligheten.
- Veldig snilt. - Hva er det med deg?
Ventetiden for en sånn leilighet er på minst ti år.
- Har du besøk? - Lenora og hennes venn Rose er her.
- Rose? - Kjenner du henne?
Ikke vær redd. Alle får plass. Jeg rer opp til deg.
- Hvor er de nå? - På vei til feiringen.
I Rostock.
Hotell Panorama, Rostock i Øst-Tyskland
Velkommen.
Velkommen, medlemmer av SED
Ha det hyggelig.
- Hei. - Hei.
Rauch og Seithathi.
Fyll ut disse, takk.
- Bare én natt? - Bare én natt. Og bare én seng.
Det blir fint vær i morgen.
- Solrikt, som i Afrika. - Jaså?
Jeg har hørt at den radioaktive skyen kommer denne veien.
Ingen fare. Man kan svette ut alt i badstua.
Ja.
Vulas kommunikasjonssystem må ha kommet i dag.
Vi må kontakte Sanjev så snart som mulig.
Kafé Wedekind Vest-Berlin i Vest-Tyskland
- Hva vil du ha? - Ingenting. Jeg må reise til Sveits.
- Du kom jo nettopp. - Ja, men det er bare over natta.
- Jeg er ferdig med denne jobben. - Hva?
Du hadde det tungt i Cape Town, så lang tid hjemmefra.
Dette blir min siste tjenestereise. Jeg skal til Bonn.
- Sa du ikke Sveits? - Jeg mente Bonn.
Jeg skal dit for å si opp.
- Men hele livet ditt... - Det har vart lenge nok.
Vi trenger mer tid sammen. Et sted på landet.
Vi kan dra til hytta i Østerrike i noen måneder.
- Og bare... slappe av. - Det ville være flott.
Hva skulle jeg gjort uten deg?
- Vi ses i morgen, skatt. - Det gjør vi.
Hva syntes Max om brevene mine? Ble han glad?
Du har vel gitt ham dem?
Ikke ennå. Han er bare tre år.
En vakker dag får han lese de hundre brevene -
- fra en mann han aldri har møtt.
Hvor er brevene?
Ikke vær redd. De er hjemme hos meg. I en skuff et sted.
- "I en skuff et sted"? - Martin.
Vent, mamma. Jeg prøver å forstå dette.
Du verken skrev eller ringte til meg da jeg var barn.
Ikke en eneste gang. Du var den dårligste faren en sønn kan ha!
Innser du det?
Så skriver jeg brev til sønnen min, og du legger dem i en skuff?!
Syns du det er riktig?
Har du en til skuff full av brev til meg?
Jeg er gammel nok til å lese dem nå.
Du er vel sulten, Martin?
La Walter gå tilbake til jobben. Jeg ordner litt mat.
Ja. Jeg må gå.
Jeg har noen ting igjen å fikse...
...foran arbeidercruiset.
- Alle skal til Rostock. - Ikke jeg.
Jeg arbeider fra skrivebordet mitt.
Thomas!
- Hei. - Kan jeg hjelpe deg?
Hun vil fremdeles sitte der om ti år.
- Du må hjem og sove. - Jeg vet det.
Tina. Jeg heter Maike. Jeg er Thomas' kjæreste.
Jeg har snakket med vår venn Tischbier.
Han er ansvarlig for utvekslinger mellom øst og vest.
Han arbeidet med saken din.
Han sier at vi kan gå til departementet i morgen.
Så kontakter vi pressen hvis ikke det hjelper.
Pressen? Det kan gå galt. Hun havnet i fengsel da vi spilte båndet.
Det var en feil, Thomas.
Hva gjorde du?
Jeg spilte originalkassetten på radioen ved et uhell. Beklager.
Vi gjør alt vi kan for å få barna dine med på den neste lista.
- Kom. - Vær så snill, bli med.
- La meg være i fred. - Vær så snill.
- Nei, forsvinn! - Vær så snill, Tina.
- Nei! Jeg vil ikke. - Tina! Jeg lover deg...
Jeg vil ha tilbake barna mine!
Jeg lover at alt vil ordne seg.
JEG ER SNART TILBAKE
Jeg har fått bekreftelsen fra Sanjev. Han venter bare på signal fra oss.
Han sørger for at MK får våpnene når skipet legger til kai i Angola.
Veldig bra. Bare synd at vi må skilles igjen.
Men vi treffes snart igjen. Har jeg fortalt deg det?
Hva da?
Jeg har allerede bestilt billett til Cape Town.
Vi treffes igjen om en uke.
Vær forsiktig. SADF har leiesoldater overalt.
Det vet du.
- Kamerat Seithathi. - Gratulerer.
Takk.
- Kamerat Rauch. - Kamerat Fuchs.
Jeg gleder meg til å bli med båten og lære alle om imperialismen.
Du får dem nok til å forstå hvorfor Afrika må befris for apartheid.
Er alt klart til i kveld? Skipet legger ut i morgen tidlig.
- Alt er klart. - Fint. Jeg må på rommet mitt.
Hvorfor har han det så travelt?
Kanskje noe privat. Det er ikke interessant for oss.
I går skjedde det ikke mye. Men nå blir det interessant.
Vi avlytter alle rommene, -
- og i de to øverste etasjene har vi også kameraer.
Akkurat som Berlin ga ordre om.
Si fra hvis det er noe jeg må vite. Ingen får avlytte rommet mitt.
515.
- Og en sikker linje til Moskva. - Ja, kamerat.
Jøss.
Det er et godt program.
- Kan jeg hjelpe deg? - Så uhøflig av meg.
Jeg heter Kröner og arbeider for Marcus Fuchs.
Jeg skal se deg over skulderen i dag.
Det beste programmet. Bedre enn tv-en fra vest.
SED-sjefer, politikere, fabrikksjefer.
Borgermesteren i en liten by i Dresden som er lojal mot partiet.
Men nå vet vi at han har en SS-tatovering.
Fangevokteren fra Lichtenberg vet at vi har øyne og ører overalt.
Han slår av lyset når han kler av seg.
Hvorfor trenger vi den slags informasjon?
For å beskytte landet og borgerne.
- Mot hvem da? - Seg selv, selvsagt.
Hva?
- Avlytter du det rommet? - Tuller du?
Vi ses i havna om en halvtime.
Si til Sanjev at vi er klare.
- Jeg hørte det ikke. - Hun sa nok noe uanstendig.
Alle tror at kvinner er annerledes. Men jeg kan fortelle noen historier.
Vi ses senere.
Hva er det hun gjør? Er det en slags voodoo?
Ja, sikkert.
- Hvilket rom er det? - 515.
- Slå av det. - Unnskyld?
Han er vår overordnede. Vis litt respekt.
Det er en ordre, kamerat. Slå av.
ANCs skjulested Cape Town i Sør-Afrika
SEILER I KVELD. VÆR KLAR.
Plager det deg at pengene kommer fra våpenhandelen -
- med apartheidregimet i Sør-Afrika? Og at vi smugler vesttyske våpen?
Nei. Regimet får våpen på den ene eller andre måten.
Om ikke fra oss, så fra noen andre. Men da får noen andre pengene.
Ja, sånn er det.
- Vi bør gjøre muren grønnere. - Grønnere?
Ja, grønnere. Mer tiltrekkende.
En venn som er arkitekt, forslo å bytte den ut mot bjørnebærbusker.
- Jeg vet ikke... - Det er fredeligere og penere.
- Og det er billigere. - Ja.
- Sentralen. - Ja, et vesttysk nummer.
- Dette, da? - Ja.
- Thomas Posimski. - Thomas...
Jeg er dessverre ikke hjemme. Les inn beskjed etter tonen.
Det er meg, Thomas.
Gjør det. Ja.
Vi må... Vi må uansett...
...pynte på bygningene Honecker kommer forbi.
Det holder med litt maling i de nedre etasjene.
Statssjefen forlater aldri bilen sin. Han ser ikke de øvre etasjene.
- Vet Honecker om operasjonen vår? - Nei.
Den er topphemmelig.
Nam.
Rostock havn i Øst-Tyskland
Vent!
- Fru Neid? - Herr Winkelmann.
- Vil du se når skipet blir lastet? - Nei, jeg vil snakke med deg.
- Er du allerede så nervøs? - Jeg får sparken om dette kommer ut.
Da er livet mitt slutt. Du har to alternativer:
Se på mens jeg avslører alt før noe rekker å skje, -
- eller betal meg nok til å forsvinne.
- Forsvinne? - Ja.
Hvor mye vil du ha?
250000 D-mark.
- 250000. - På denne kontoen.
Før uka er omme. Ellers kan du lese om alt dette i avisen.
Åssen går'e, Kolibri? Hvor er Rose Seithathi?
- Hvem da? - Gi deg.
Du vet hvem jeg mener. Du er mesterspionen Martin Rauch.
Hva vil du med henne?
En viss last må havne på de rette hendene.
Jeg har klienter. Det bekymrer dem at en ANC-agent -
- er innblandet i våpensalg til SADF. Det er en jævla tabbe.
Hvordan forklarer man det?
- Penger. - Penger.
- Når ble alle så grådige? - Ja, ikke sant?
Når ble alt så jævla komplisert?
Nei, det er enkelt. Jeg må bare finne den svarte megga Seithathi...
Rose!
Rose! Rose!
Rose!
Vest-Berlin i Vest-Tyskland Det er ikke nok til å få hit barna.
Thomas. Det er meg. Du må gjøre meg en tjeneste.
Kjøp en billett på Bahnhof Zoo.
Gå på toget fra Rostock som kommer klokka 18.30.
Jeg har gjemt en filmrull på doen i den midtre vogna.
Gi den til pressen. Da får du kanskje ut Steffi og Sandra.
Jeg vet ikke om du forstår dette. Jeg vil rette opp feilen min.
- Blir du her i tilfelle hun våkner? - Ja, selvsagt.
Takk.
I går hadde Luise flaks.
I dag kan dere andre være så heldige å få forlate oss.
Dere får et nytt hjem. Og nye foreldre.
Gode, sosialistiske borgere av arbeider- og bondestaten vår.
Herr og fru Keller. Velg ut ett eller to barn.
Vær så god.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com